„Akkor tudjuk felsővezetőként újra energizálni a munkatársakat, ha emberként is jelen vagyunk, és tudunk közösséget építeni magunk körül, egy olyan közösséget, ami megtartja, segíti, nem csak szakmailag, hanem lelkileg, mentálisan is a munkavállalókat. Újra kell tölteni a biztonság- és bizalomtankjaikat, mert csak feltöltődve lesznek lelkesíthetőek és ambiciózusak a változásra, a transzformációra” – írja Reguly Márta, a PwC Magyarország HR tanácsadási csapatának vezetője.
2024 sok tekintetben a sokkokból való felépülés éve. A PwC Magyarországi Vezérigazgatói felmérése szerint a vezetők többsége már a gazdaság újbóli gyorsulását várja, de bennük van a félelem, hogy az elmúlt évek krízisei nem zárultak le, bármikor jöhet egy új nehézség – kezdi friss cikkét Reguly Márta, a PwC Magyarország HR tanácsadási csapatának vezetője.
A félelem ott van a mindennapokban. Ez természetes, és kikerülhetetlen, és nem is feltétlen kell kikerülni: a félelemnek van jó hatása is, amikor például változásra ösztönöz. Viszont azt is látjuk, hogy a munkavállalók már kimerültek a változásoktól. A PwC 2023-as Munkaerőpiaci Preferencia kutatásában is azt látjuk, hogy – főleg a középkorú korosztályban – fásultság van, erősen csökkent a képzések, karrier jelentősége.
Mivel lehet felsővezetőként újra energizálni a munkatársakat?
Azzal, ha emberként is jelen vagyunk, és tudunk közösséget építeni magunk körül, egy olyan közösséget, ami megtartja, segíti, nem csak szakmailag, hanem lelkileg, mentálisan is a munkavállalókat. Újra kell tölteni a biztonság- és bizalomtankjaikat, mert csak feltöltődve lesznek lelkesíthetőek és ambiciózusak a változásra, a transzformációra.
Hogyan tudunk emberként jelen lenni? Hogyan lehetünk hiteles vezetők? Nincs tökéletes recept, de pár gondolatot hadd foglaljak össze, ami segíthet az úton elindulni.
1. A hiteles vezető nem tökéletes.
– És ezt el is ismeri. Azzal, hogy nyíltan felvállalja, vannak hibái, még erősebbé, hitelessé teszi az erősségeit, és egy olyan kultúrát tud ezáltal kialakítani, ahol a munkavállalók mernek kísérletezni, hibázni, és fel merik vállalni a valódi önmagukat.
– És ez így is van jól. A tökéletes emberekhez az emberek nem tudnak lelkileg kapcsolódni!
2. A hiteles vezető ismeri önmagát.
– Nem csak a hibáinkat kell ismernünk, hanem az erősségeinket is. Azzal, hogy meg tudjuk fogalmazni azt a „szupererőnket” ami minket belülről hajt, energizál, és a körülöttünk lévőket inspirálja, az fog segíteni nekünk abban, hogy tudatosan használjuk, támaszkodjuk erre az erősségünkre.
– Éppen azzal, hogy nem akar tökéletes lenni, és egy mesterséges szerep mögé bújni, lesz lehetősége arra, hogy megmutassa magát, és ezzel közelebb kerüljön a munkavállalókhoz és bizalmat építsen.
3. A hiteles vezető olyan emberekkel veszi körül magát, akik kiegészítik őt.
– Egy szervezeti kultúrát kontraszelekcióval lehet igazán rögzíteni. Ha olyan emberekkel veszem körül magam, akik pont olyanok, mint én (lehetőleg kevésbé tehetségesek, hogy ne veszélyeztessék a hatalmamat), azzal teljesen beszűkítem a változásra való képességet, és ellehetetlenítem az innovációt és az inspiráló, kihívást jelentő beszélgetéseket.
– Mit csináljunk ehelyett? Merjük olyan emberekkel körülvenni magunkat akik:
– okosabbak nálunk;
– pont abban erősek, amiben mi gyengék vagyunk;
– máshogy gondolkodnak, és sokszor nem értjük, mire akarnak kilyukadni;
– mernek nekünk nemet mondani.
4. A hiteles vezető példát mutat: meg tud újulni, tudatosan változik.
– Gondoljuk végig, hogy miben változtattunk utoljára tudatosan! Akár apróságban, például: „megszólítom azt, aki mellém száll a liftben”. Vagy: „elkezdek egy új applikációt használni a munkámban”. Esetleg „kivételesen én is elmegyek egy szakmai képzésre”…
– Ha tudatosítjuk a megszokásainkat, és kísérletezünk a változással, az fiatalon tart. Nem mellesleg inspirálja a körülöttünk lévőket a megújulásra.
Kezdjünk kísérletezni, és figyeljük, hogyan vagyunk hatással a szervezetre!
A Fügefeszt szervezői szerint nem szezon van, hanem szezonok, a Balaton pedig egész évben tartogat olyan izgalmakat, amiért érdemes a tó partján kikötni.
Instabilnak minősítette a zaporizzsjai atomerőműnél kialakult helyzetet Rafael Grossi, a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség főigazgatója, miután szeptember 4-én felkereste a létesítményt, ugyanakkor kifejezte reményét, hogy előrelépés történik az erőmű biztonságának szavatolása terén.